1973 drog sig USA tillbaka från Vietnam,
Högsta domstolen dömde i Roe mot Wade-
- och PBS introducerade den första dokusåpafamiljen.
Det här är deras berättelse...
Det visas ett program på PBS just nu.
Det är "En amerikansk familj".
En extraordinär dokumentär, i 12 delar.
Den visar vardagslivet i en familj från Santa Barbara, Kalifornien.
De lät ett filmteam bo hos dem i flera månader-
- och deras mest privata stunder har blivit offentliga.
Serien har recenserats och kritiserats, i stort omfång.
Ingen är säker... Kanske inte de heller.
... varför de gick med på att visa vissa saker.
Men det kanske är något vi kommer att få veta.
Jag hade en vision av familjen Loud som jag bara inte kunde släppa.
Sju personer...
...som solidariskt står skuldra vid skuldra...
...och vars band utgörs av blod, tid och kärlek.
Med en make och en far som var hemma, och fanns där för oss alla.
- Pat? - Mary.
Precis i rättan tid.
Vad handlar detta om?
Åh, det får du se.
Kom, raring. Vi sitter där uppe.
Craig.
Craig Gilbert, det här är Pat Loud.
- Hej. - Ett nöje.
Craig är på visit från New York.
Han är vän med min redaktör.
- Välkommen. - Snälla, sätt dig ned.
Craig jobbar på ett mycket intressant projekt.
Jag gör dokumentärfilmer, Pat. Ingenting du har hört talas om.
Jag gjorde en film om Margaret Meads arbete.
Hon är en välkänd antropolog.
Hon skrev "Coming of Age in Samoa", den var bra.
- Jag är imponerad. - Hon har rätt om könsroller.
Fäder behövs biologiskt men är sociala olyckor.
Hon sa även: "Kvinnor bör inte strida för att...
...de är för hårda." - "Kvinnor är för hårda."
Varför tänker jag att vi redan vet mer om varandra än vi borde?
Sa jag inte det? Hon är perfekt.
Pat, jag vill följa en amerikansk familj-
- ungefär som Margaret följde en primitiv familj-
- men nu vill jag att filmteamet flyttar in hos familjen.
Jag tror att jag hittade min familj igår när Mary berättade om dig-
- och visade mig det här underbara julkortet.
Varför skulle någon vilja delta i en sån sak?
För att utbilda. Och delta i ett djärvt nytt experiment-
- med en riktig familj, riktiga människor tittare kan relatera till.
Du var hans första val.
Jag visade honom familjen Carter, familjen Percy och Hall.
De är alltid med i hennes skvallerspalt.
Men intressantast av dem är familjen Loud.
Och hennes barn... Hennes barn är så populära.
Alla pratar alltid om dem.
Lance, vänta.
Skynda er, jag får inte missa det.
Pappa försökte komma, men hans affärsresa förlängdes.
Så är det väl alltid? Jag älskar dig.
Kalla New York nätter. Immunförsvaret är svagt.
De stänger dörren. Gå.
- Hej då. - Älskar dig.
- Jag kommer att sakna dig. - Säg hej till Andy Warhol åt mig.
Pappa är här.
- Hej, pappa. - Hur är det?
- Hej. - Snyggt. Fin kostym.
Du skulle ju komma tillbaka först imorgon.
Hur har ni haft det?
Joe Namath.
- Så här kastar du den. - Jag lärde dig kasta.
Patty?
Vet du vad jag tänkte då jag kom hem?
Vadå, Bill?
När jag såg barnen leka ute på gräsmattan-
- och springa runt med solljuset i sitt hår-
- tänkte jag att vi är som...
- Din hårborste. - Min hårborste?
- Den är ren. - Och?
- Vem rengjorde den? - Jag gjorde det.
Du har aldrig någonsin gjort det.
Patty, jag har rengjort min borste, jag gjorde det den här gången med.
Varför?
Därför att det var hundhår i den.
Bill Nevins 4-åring öppnar min resväska-
- och borstar sin golden retriever med min hårborste.
- Otroligt, eller hur? - Jag håller med.
Vad jag försökte säga-
- var att när jag var där ute och spelade fotboll-
- tänkte jag: "Vi är som västkustens Kennedys".
Är det dåligt eller bra?
Det är en komplimang, Patty.
För att vi har en familj att vara stolta över.
Intressant att du nämner det.
Jag träffade en filmskapare som söker en idealfamilj att ha med i TV.
- Verkligen? - Jag sa att vi inte kunde delta...
...för att du är borta så mycket.
Vänta lite. Jag skulle vilja höra mer om detta.
- Otroligt att du känner Alice. - Helknäppt.
Vi var rumskompisar, på Stanford.
Hennes bror Jimmy pluggade på Harvard.
- Världen är verkligen liten. - Bill, var pluggade du?
Jag var student i hårda smällars skola.
Bill var ingen idog student-
- men han tjänar mer pengar än de flesta toppstudenter.
Vet du vad hemligheten är? Du ska älska det.
Annars kan man inte sälja det.
Gud hjälpe mig, du kan skratta om du vill-
- men jag älskar gruvor, och att sälja skyffelkuggar.
Det är som Broadway.
Mr Gilbert såg "Hair" på Broadway. En unik upplevelse.
- Han känner Mick Jagger. - Pojkarna lovade en konsert.
Du måste träffa Lance. Han är coolast av oss.
- Han flyttade till New York. - För Andy Warhol.
Vi kan filma honom i New York.
Men han är inte i huset, och det är vad det gäller?
Vad som pågår i huset?
Huset, skolan eller affären, där familjen är.
- Badrummet? - Nej, nej.
- Var går egentligen gränsen? - Varför, Bill? Har du något att dölja?
Det är en rimlig fråga, om gränsen för det privata.
Det är något vi får diskutera och besluta.
- Och betalning? - Nej, nej.
Folk måste veta att ingen manipulation pågår.
Då vet jag inte. Jag ser fortfarande inga fördelar med det.
- Kom igen. - Det blir kul.
Kanske när du ser Johnny Hall-
- som maken i det mest kända hushållet i Amerika.
Johnny Hall?
Vad är så bra med hans familj?
Hans fru har en mustasch, och hans barn är nästan hjärndöda.
Pappa!
Så det är alltså ett ja?
Ja!
När Bill reste iväg...
... blev jag kvar hemma med mina värsta farhågor.
Slutligen beslöt jag att jag behövde hålla Bill hemma...
...och visa honom, och världen-
- att hans familj var oförstörbar.
Mina herrar, det här är familjen Loud.
En stilig, arbetsam, Nixon-stödjande pappa.
En smart, sensuell mamma.
Hon är lite sent ute för kvinnofrigörelsen-
- för ung för att vara en förkastad hemmafru.
Den 16 åriga dottern-
- som upplever sin första seriösa pojkvän.
Den lilla, som är kär i sin häst.
Två pojkar, som tror att de är nästa Rolling Stones.
Den äldste bor på Manhattan för jobbet.
Jag har inte träffat honom.
- Varför inga applåder här? - För vad, fem timmar av "skicka saltet"?
- Jag fattar inte. - Vi har åkt till månen och mer.
Men vi har inte kommit förbi den amerikanska ytterdörren.
När vi väl tar oss in, vad tror ni att vi hittar?
De leende ansiktena på julkorten?
Gulliga skämt, med pålagda skratt? Nej.
Ingen har någonsin gjort det här förut.
Så om någon bör undra vad poängen är, bör det vara jag-
- som tigger finansiering-
- av vad som kan bli de mest banbrytande 10 timmarna TV-
- som nånsin visats.
- Tio timmar? - Ja. Du hörde det?
Jag hörde det, ja.
Kom ihåg att ni skrattade-
- när ni ser dagstagningar och tigger om mer.
Okej, Craig, jag ska minnas det.
Om jag ska ge dig resten av finansieringen-
- måste du visa dagstagningar här, under varje steg på vägen.
Så att vi vet att du får nåt värt att satsa på.
- Absolut. - Mr Gilbert?
Er assistent kopplade ett samtal.
Får den här med allt?
Jag fäster den här.
Ja, vi sätter i glödlampor med högre wattal.
Pat, jag beskrev dig nyss-
- med ett adjektiv som fick mig att rodna.
Varför är inte du här?
Mitt hus raseras av ett gäng New York-bor.
De riggar bara. När de är klara, märks ingenting.
Varför filma min resa till Manhattan?
- Du vill väl börja med det? - Du ska besöka din son.
Det kan vara intressant. Förresten, var bor Lance?
Var är det han bor?
Jag tror att han bor på något som heter Chelsea Hotel.
Chelsea Hotel
Lance?
Vi går på teatern La MaMa, den är mest underground av allihop.
Du kommer att gilla det.
Alla undergroundstjärnor är där. Stället är stort.
Alla underbara personer jag inte hört om.
Ja, eller hur? Men du har drömt om dem.
EN AMERIKANSK FAMILJ DAG 1 RULLE 1
- Vad har vi? - Fem eller sex.
Det är nog hon som kommer nu.
- Ja. - Visa klappan.
- Ja. - Filmen går.
"En amerikansk familj", tagning ett.
Det är med.
Okej, vi behöver mer ljus när vi går in.
- Hotellobbyn är för mörk. - Ja.
Börjar vi nu?
Ja, fortsätt bara gå. Kom ihåg, vi är osynliga.
Ni står precis framför mig.
Det är okej. Bara gå. Vi flyttar oss. Prata inte till kameran, Pat.
Har din mamma mörkt hår, långa, sexiga ben, stora solglasögon-
- och kameror som jagar henne?
Eller är det Jackie Onassis?
Herregud, titta på dem.
Det här är himmelriket.
Ursäkta mig.
Åh, Jackie Q.
Hej, gullet. Vill du ha?
Hej. Jag är Patricia Loud.
Min son bokade rum åt mig på fjärde våningen.
Ja, han vill att ni går till rum åtta.
Kom ut från ditt rum. Du måste se det.
- Lance? Älskling. - Hej, mamma.
- Hur mår du? - Bra, mamma.
Det här är Cameron.
Trevligt att träffa dig.
Vilka fina handskar.
Ja, du är snygg.
- Du sa att du... - Hur var flygningen?
- Ja. - Bra, bra.
Ja, vi landade tidigare än väntat.
- Vem röker? - Cameron röker.
- Cameron, säg det. - Jag är... Det... Jag röker.
Det är väl hans mammas problem.
Bara du inte börjar med det.
- Det kunde behöva städas här. - Jag vet.
Servicen här är usel, rent usel.
Du kanske borde söka jobbet.
Jag ansökte om det, men de sa att jag måste bära hårnät-
- och jag kan bara inte göra det.
- Varför inte berätta om föreställningen? - Åh, ja.
Vi fick biljetter till en fantastisk föreställning på La MaMa.
"Vain Victory".
Tack. Jag ser gärna en föreställning.
Jag känner så många kända och intressanta personer nu.
Du anar inte.
Som Jackie Curtis och Candy. Hon är där. Hon är med i den.
- Är hon en vän till dig? - Hon vill gifta sig med honom.
- Verkligen? - Ja.
Hon tycker att han är en helyllekille, och hon är en helylletjej.
- Hon är mycket vacker. - Vill du gå till ditt rum?
Gå upp?
Du sa att jag skulle bli granne med dig. Varför där?
Därför att det är stort nog så du kan svepa in-
- som Loretta Young.
En kamera. Herregud, en kamera. Det visste jag inte.
Ni var osynliga, precis som de sa tidigare.
- Vi är strax tillbaka, okej? - Trevligt att träffas.
- Åh, ja! - Jag ska suga på den!
Hon var den största stjärnan av alla.
Okej.
Åh, någon speciell!
Är det din vän Candy, hon som vill gifta sig med dig?
Ja.
Är hon en man?
Ja, mamma!
Tja, jag har ju inte sagt ja, eller så.
Du inser väl att vi följs av ett kamerateam, Lance?
Tog du med det i beräkningen innan du tog mig hit ikväll?
Ja.
- Jag ska gå nu. - Okej.
Man får aldrig släppa in folk bakom kulisserna-
- för de blir lätt besvikna-
- och sen blir de arga på en.
- För det är en illusion de älskar. - Ja!
Pat! Ledsen att jag är sen.
Craig, visste du att de tog mig hit för att se detta?
Såklart inte. Jag visste inte att det händer.
Det händer inte. Transvestiter? Det här började helt fel.
Upprör sekvensen dig, kan vi ta bort den.
Inte mig, men Bill. Finge han se det, fick han en stroke.
Skäm inte ut honom, Craig.
Okej, låt mig bara säga något.
Lance är fantastisk, och det tycker teamet också.
Han är smart och kvick, och otroligt speciell.
Jag vet det. Jag är bara rädd.
Dessa människor, denna plats.
Han försöker hitta sig själv, och Manhattan är rätt plats att göra det.
- Tror du verkligen det? - Ja.
Är du okej?
Jag skulle kunna ge dig en kram, men jag vill inte verka ofin.
Det säger jag bara, det är något befriande med-
- att komma bort från stan.
För en gångs skull har Bill allt ansvar.
Hans resor måste vara jobbiga för dig.
- Ja, det är jobbigt för oss alla. - Känner du dig ensam?
Tja, det är...
...mycket komplicerat.
Jag är inte ens säker på om jag fattar det.
Kanske programmet kan hjälpa dig.
Vissa säger att när man sätter en kamera på saker-
- stiger sanningen upp till ytan.
Som klimp, eller?
- Har du fru och barn? - Nej, nej.
Mitt äktenskap kraschade.
Det visade sig att vi inte passade ihop.
- Jag är ledsen. - Det var...
Det finns inga ord som kan beskriva det.
Du framstår inte som någon som kan sakna ord.
Men i det här fallet gör jag det.
Adjektivet?
Du använde ett ord för att beskriva mig.
I telefon nämnde du...
Jag broderar ut saker när jag försöker sälja något.
Ja...
...vad var ordet?
Sensuell.
Sensuell?
Men jag sa smart också.
Jag gillar sensuell.
Det är ganska sent där. Har du gått runt på gatorna hela natten?
- Lance tog med mig på en show. - Hur går det för honom?
- Har han något jobb än? - Nej, men han har många nya vänner.
Så bra. Några flickor?
Jag hoppas fortfarande på att om han träffar rätt tjej och...
- Jag tror att han har gjort det. - Verkligen?
Ja, hon var med i showen ikväll.
Äntligen lite uppmuntrande nyheter. Vad mer? Har Gilbert synts till?
Ja, det kan du tro.
Hur mycket har du druckit, Patty?
Tillräckligt för att kunna somna.
Jag älskar det här, mamma.
Jag önskar jag kunde stanna på Chelsea för evigt.
Du kände dig aldrig hemma i Santa Barbara, eller hur?
När jag ser tillbaka-
- fanns det sånt som jag kunde ha gjort annorlunda...
...men jag kände att jag skilde mig så mycket från resten av familjen.
Ni kanske kunde ha...
Kunde ha vadå?
Åh, jag vet inte.
Det kvittar. Allt är okej nu.
Förresten...
Pappa vill stanna i New York, vid en av hans kommande resor.
Gör mig en tjänst. Boka inte rum åt honom på Chelsea Hotel.
Jag vet inte vad jag ska säga till honom.
Du måste inte säga något.
Han är en sån konversatör, så han tar hand om det hela.
Men det är inte att verkligen prata.
Det är att döda tid.
Tja, ibland är det det bästa du kan be om.
Pojkarna är så lata.
Men du måste försöka leda dem så långt du kan.
Har ni fortfarande all den tunga utrustningen kvar att hämta?
Åh, hej.
- Välkommen hem, Patricia. - Åh, du är en skön syn.
- Du hann med anslutningsflyget? - Ja... Det gjorde vi.
- Hann du med anslutningsflyget? - Ja.
Vad sägs om lunch? Ni ser utmattade ut.
De kan inte prata när de filmar.
Tagning två.
Jag kanske ska bjuda min vackra fru på lunch?
- Medan de filmar, eller inte? - Mitt liv är som en öppen bok.
Oroa dig inte. Vi använder en blusskyddare-
- så blir allt jättebra.
Ursäktar du mig lite? Michelle, kan du, snälla?
Vill du prova den?
Pats. Patsy!
- Val, hej. - Hallå där, Val.
- Åh. Bill. - Hejsan, Val.
Jag tänkte ringa dig. Vad har ni för er?
Vi ska bara äta, på El Paseo.
Titta in, när du är klar.
Jag kan ge dig en ny vårutstyrsel-
- med väska, hatt och skor, och jag bjuder på alltihop.
Jösses. Varför det?
Därför att jag vill att Amerika ska se min nya vårkollektion.
Och Bill lovade att ordna en kostymkredit.
Åh, det är min Bill.
- Gjorde jag? - Alltid full av löften.
Ser man på, Amerikas perfekta familj.
- Hej, Johnny. Hur går det? - Hur är det, Bill?
- Vilken överraskning. - Hejsan.
- Spännande, va? - Hur är det att vara en filmstjärna?
Tja...
Du blev solbränd medan jag var borta.
Högt blodtryck. Strejken kommer ta knäcken på mig.
- Blir vi panka, Bill? - Kanske det.
Lance lever livet i New York.
Hoppas han vet att det är tillfälligt. Vi har helt enkelt inte råd längre.
Han älskar Manhattan.
Han är så glad att han sjunger ibland.
Han har en sådan livsgnista, som ingen jag någonsin känt.
Så öppen och rolig.
Det är bra, men han måste börja tänka på ett jobb också.
Ungdomar bör lära sig värdet av arbete.
Grant kan få 10 dollar per timme för att köra cement åt David Witzell-
- och vet du vad han gör? Han låter som Wolfman Jack:
"Inte en chans, hördu.
Jag stannar här, och jag spelar med bandet."
Det bandet är hans dröm, Bill.
Okej, men vad sägs om en dröm som ger lite pengar?
Vad sägs om att uppfostra personer som har en chans att bli lyckliga?
Vad sägs om att föräldrar ordnar-
- att deras barn kan skilja på rätt och fel-
- och vad de bör och inte bör?
Jag tycker att det också vore bra, gör inte du?
Jag vet att de tycker att din eskapad i New York var mer spännande-
- än att filma mig medan jag höll ställningarna.
Men tro mig, en veckas barnvaktande-
- gav mig en bättre uppfattning om vad... Vad som händer när jag är borta.
Verkligen? Som vad?
Som att en 16-årig dotter är ute halva natten efter dansträningen.
Två på natten, en vardag, Pat?
Visst är det roligt och enkelt att vara vän med sina barn.
Men vad sägs om att ge dem lite struktur?
Det här samtalet slutar här.
Jag ber Craig att ta bort det här från filmen imorgon.
Reta mig framför kameran igen, och du kommer att ångra det rejält.
Så du lät henne bara gå?
Craig, hon gick av egen vilja.
Jag kan inte störa händelser som inträffar.
Du kunde ha följt efter.
Äntligen lite äkta dramatik, och ni fick inte med det på film.
Tro mig, vi har filmat en hel del.
Faktiskt har ni bara skrapat på ytan.
Och jag ogillar attityden.
Detta handlar inte om det, utan om dokumentärfilmareetik.
Alan, du ska bara filma familjen Loud.
Utan att döma, lägga dig i eller ha personliga känslor.
- Jag vet... - WNET kontrakterade dig för det...
...och det är var ditt etiska ansvar ligger.
Så låt oss enas om detta.
Och filma vad jag behöver för att göra en lyckad film.
- Ha en bra dag. Tack. - Okej, Craig...
När Craig Gilbert anlitade oss-
- visste vi inte vad vi gav oss in på.
Vi var nygifta-
- och vi hade något mer exotiskt i åtanke för smekmånaden-
- än ett rum med filmutrustning.
Vad fick er att ändra er?
Ämnet, tror jag, åtminstone för min del.
För mig var det en chans att kunna göra något äkta.
"Cinema verité", sanningens biograf.
Pappa, din taxi är här.
Okej, jag måste åka.
Hallå? Hej, Lance.
- Det är Lance. Han ringer ba-samtal. - Acceptera det, gumman.
- Hallå? - Hej.
Hej, hörni. Jag har mycket spännande nyheter.
- Vad är det? Fick du ett jobb? - Jag ska till Paris.
- Paris? - Fick han ett jobb i Paris?
Är det hög stämning nu igen?
Om? Javisst, stämningen är hög.
Lance, Lance, det är pappa.
- Hej. - Vad ska du göra i Paris?
Jag gör gatuteater. Det är vad jag gör.
Jag gör det med en superhärlig grupp människor.
Är det frågan om "Up with People"?
Jag frågade inte, men jag berättar för dem hur bra du är.
Mamma är förstås också bra.
Faktiskt säger jag att hon är bättre, men du vet vad jag menar.
Vänta lite. Hörni, köp rostad mandel till mig!
- Okej, älskling. - Ta emot!
Vi är rika!
- Lance. - Vad är det?
Jag skulle vilja veta vem som betalar resan.
Åh, en väldigt trevlig, och mycket rik man-
- vars namn jag inte minns.
- Han åker inte. - Kanske är... Åh, jag vet inte.
- Jag måste gå. - Paul, John, Ringo eller något.
Han ska inte till Paris.
Pappa säger att du inte ska åka till Paris.
Jag är faktiskt smickrad.
Ingen har någonsin sagt det förut.
Lance, älskling, hur mår du egentligen?
Har du skött om din förkylning?
Jag vill att ni har mer tålamod.
Du bränner 18 rullar film per dag-
- ligger långt över budgeten, och du får inte nog med dramatik.
Vi har varit mer än tålmodiga.
En stor del av denna process etablerar en bekväm relation-
- mellan motivet och kameran.
Då kanske du borde dra iväg till Santa Barbara-
- och ge den där relationen en knuff.
Välkommen hem.
Gud. Var har du varit? Till helvetet och tillbaka?
Det har du rätt i.
Jag var på en arbetsplats i tre dagar.
Varför inte ringa, kemosabe? Det skulle vara bara en kort resa.
Förlåt, jag fick inte en minut över. Det är illa där ute, Patty.
Kerns stenbrott har tvingats stänga för att man gått med i strejken-
- och jag har utrustning för 200000 dollar på en brygga i Galveston.
Vi kan inte dölja det, mamma. De måste börja hamra.
Oj, vad bränd du är.
Dölja vad? Vad händer?
Välkommen till Woodstock West.
En ny rockgrupp gör succé på lördag.
- Det ger oss jobb i sommar. - Du har jobb i sommar, Grant.
Köra cement i Orange County åt David Witzell.
- Det tror jag inte. - Du kommer att älska det.
Jag sätter dig i arbete med. En affärsresa-
- till Australien med Big Todd, för att få nya kunder.
Får han Australien, och jag cementen?
- Ser jag ut som en cementkille? - Eller jag Aristoteles Onassis?
- Vem tror du betalar för det här? - Vi.
- Ni? - Ja.
- Verkligen? Med vilka pengar? - De mamma gav oss.
- Var får mamma pengar ifrån? - Vad spelar det för roll?
Kan vi inte diskutera detta senare?
Varför bar du inte en skjorta?
Det var 43 grader.
Jag visste inte att solen var så het.
Det känns skönt...
...när du rör mig så där.
Varför slutade du?
För att jag inte vill ge dig en felaktig uppfattning.
Vadå för uppfattning?
Att allt är bra mellan oss.
Du lovade att om vi gjorde den här tv-serien, skulle du vara hemma mer.
Jag flög hem och tänkte att-
- även om mitt företag faller samman...
...har jag alltid dig, jag har alltid familjen.
Så varför flyr du alltid från oss?
Jag vill veta vad det är du vill.
Till att börja med...
...vore det trevligt...
...om du då och då såg på mig som om jag vore värd något.
En man behöver det ibland.
Och vad tror du att en kvinna behöver, Bill?
Jag tror jag förstår vad en kvinna behöver.
Vi kan nog båda enas om det.
Sluta!
Vad är det?
Vad är det med dig?
Älskling.
Det har alltid varit du.
Du är den enda för mig...
...den enda som någonsin betytt något.
Min rygg.
Hej.
Är Val här? Jag ska ta emot hennes erbjudande.
Hej, Pat. Jag kommer strax.
Mina pojkar har en konsert i helgen.
Ett bra läge att se glamorös ut.
Hej, jag tänkte precis på dig. Se på den här.
Jag har jättefina pastelljumprar med matchande skor-
- och en turkos som du skulle passa väldigt fint i.
Vad är det? Gillar du den inte?
Vilken solbränna, Val.
Ja, kan du fatta?
En dags trädgårdsarbete. Du borde se ryggen.
Vad tycker du? Ska du prova den?
Det ser ut att vara mer än en dags trädgårdsarbete.
Två och en halv. Jag ljög.
Två och en halv. Det stämmer nog bra.
Du borde jobba för solkrämstillverkare.
Så vad tycker du? Vill du prova?
Finns i fem färger.
Jag tar en av varje.
Glöm gratisgrejen.
Bill bad mig ta kreditkortet-
- och köpa vad jag vill, oavsett priset.
Det är verkligen...
Visste jag inte så-
- skulle jag tro att han kände sig skyldig, skulle inte du?
Eller så är det bara att han älskar mig så mycket.
När jag tänker efter, behöver jag skor...
...och, ja, kanske en väska.
Ja, jag kanske ska resa snart, med barnen.
Bill blir ledsen över att bli ensam här.
Men jag sa till flickorna att vi kanske åker till Taos i sommar.
Hur skulle det fungera för dig?
Får jag prata lite med dig?
Vad sjutton är det med dig?
Du ville visa mig din solbrända rygg.
Vill du göra det?
Kamerorna som följer dig har gjort dig lite knäpp.
Kommer du till konserten?
Jag är inte säker på om jag borde det.
Pojkarna skulle bli sårade om du inte kom.
Vi ser dig som en i vår familj, Val.
Pat Loud? Den Pat Loud?
Craig Gilbert från New York. Jag är ett stort fan.
Jag trodde att fans var lojala. Det är ju ganska längesen.
Jag vet, jag kom inte ifrån.
Jag har sett dig på filmer varje dag-
- och varje bildruta är otrolig.
Snackar alla män skit, Craig, eller bara de i mitt liv?
- Ja! - Ja!
För att en grupp ska bli superkänd-
- ska det handla om en person.
Supremes har det. The Emotions har inte det.
Så har ungdomarna någon chans att lyckas?
- Jag är Tom, förresten. Pattys bror. - Hej.
Visst, de är bra. De bör fortsätta.
Det är lätt för någon som inte har barn att säga.
Livet handlar om att jaga sina drömmar, eller hur?
Jag har även en son som tror att jag ska flyga honom till Paris.
- Han är faktiskt i Paris. - Han är vadå?
Jag skickade dit en filmfotograf.
Så bra för Lance.
Någon annan än farsan betalar för resan.
Det är okej för mig.
- Alan. - Men det är inte okej för mig.
Och jag vill se Paris-filmen. Faktiskt skulle jag vilja se allt-
- och få veta vad mer jag inte vet om min familj-
- och vad du vill med allt det här.
Okej.
Tänk att ett rymdskepp landar på jorden om tusen år-
- och hittar en tidskapsel.
Och i den tidskapseln finns en film.
På den filmen ler alla-
- i trygg förvissning om varandras kärlek.
Men allt utomjordingarna hittat-
- är ett gammalt avsnitt av "The Partridge Family".
Är det verkligen vad vi vill efterlämna, som kultur?
Något som är motsatsen till hur vi faktiskt lever-
- när vi famlar runt i förvirring?
Vilket skitsnack.
Famlar runt i förvirring?
Familjen Loud är inte förvirrad, och vi famlar inte omkring.
Jag mår bra. Min familj mår bra.
Jag kommer till motellet och ser på en del av det som filmats, Craig.
Om något ger ett falskt intryck av-
- att vi kämpar för att skapa mening av våra liv...
...så visas det inte.
Vem gjorde så?
Våra söner är kriminella.
Jag måste tvätta mitt hår igen ikväll.
Det finns 86000 fot film där, Pat, och varje ruta är lika bra.
Vi kunde sitta här i dagar-
- och gärna det, om det är vad du vill göra...
Nej, det är inte nödvändigt.
Jag skickar en projektor då Parisfilmen kommer.
Jag vill be om ursäkt för igår kväll.
Jag har haft en svår period.
Det är lätt att se.
Har du och Bill problem?
Den smärtsamma sanningen är att, ja, vi har haft en del problem tidigare-
- och nu vet jag inte riktigt var vi står.
Jag kan inte tala för Bill-
- men den Pat Loud som jag ser är en vision av en frigjord, modern kvinna.
Byxdräkter åstadkommer det.
Faktiskt så ser jag en förebild.
Kvinnor över hela Amerika ser till dig-
- för vägledning, om hur de ska vara och vilka de ska vara.
Du kan visa kvinnor vars styrka undergrävs-
- hur de ska ta tillbaka sina liv.
Som vanligt är du väldigt vältalig.
Igår kväll undrade du om jag snackar skit.
Gör du det?
Testa mig.
När vi först träffades, sa jag vad jag ansåg om dig.
Vad tyckte du om mig?
Jag tänkte:
"Om han kan fixa till sin slappa kropp...
...har jag träffat någon perfekt."
Jag har jämt tänkt: "Om jag hittar rätt man-
- så lämnar jag honom."
Därför att jag kan inte leva ensam. Jag kan absolut inte göra det.
Jag går igenom en fas i mitt liv där Lance har gett sig av.
Snart följer mina andra barn hans exempel.
Och vad har jag kvar? Jag har ingenting.
Det gör mig vettskrämd.
- Hej. - Prata inte, lyssna bara.
Jag lovade flickorna en resa till Taos. Vi åker när skolan är slut.
Delilah bör ta en paus från Brad. Hon kan ta med en vän istället.
Jag hittar en häst som Michele kan rida på.
Grant är villig att ge det ett försök i Orange County, med att skyffla cement.
Och Kevin följer med Todd Man till Australien.
På tiden att någon lyssnar på mig.
Ingen lyssnar på dig.
Jag ville att alla har något ordnat först-
- så att ingen riskerar att bli övergiven.
Så att åka och jobba är att överge dem?
Jag vill åka iväg och få lite klarhet i vad som är verkligt och vad som inte är det.
Jag tycker att det är en bra idé att resa bort, Pat.
Det tycker du säkert.
Sitter den bra där?
Få lite distans
- Hej då, vännen. - Hej då, jag kommer sakna dig.
Jag lämnade numret dit vi ska bo.
Ring mig ett b-samtal när du har kommit till Australien.
- Okej? - Jag ska.
- Hej då. - När kommer ni till Taos?
Åh, för Guds skull, ni kan svara mig.
- Till helgen. - Fint.
Vem tar jag med mig till paraden?
Jag kan vara tillbaka då, så...
- Så sjutton heller. - Kom nu.
Men om jag saknade Brad, kunde jag ju åka hem.
Lunch till er alla finns vid poolen.
- Hej då, Grant. - Hej då.
- Hej då, Kevin. - Delilah.
- Hej då, Delilah. - Hej då, Brad.
Hej då, Brad. Jag älskar dig, Brad.
- Hej då, pappa. - Hej då.
Hej då.
- Nej, Ray Davies. Jag lovar. - Ray Davies?
- Ray Davies?
Jag gillar inte honom värst.
- Det är ett bra album. - "Changes" är bra.
- "Life on Mars?" - Den är bra.
Du kände väl någon från turnén?
Alan? Susan?
Jag ska till mitt kontor om en timme-
- och om ni vill följa med-
- har jag ganska intressanta saker på gång idag.
De ska filma mig när jag köper kostym.
Ja, och bandet ska repa.
Det är ju en hel del.
Kanske imorgon, Bill.
- Hallå? - Craig, det är Bill.
Bill? Hej. Kom de iväg som de skulle?
Ja, för några timmar sedan.
- Hördu, hur länge stannar du här? - Jag tar nattflyget. Hurså?
Kan du kanske göra mig en tjänst idag?
Om det är i min makt, så visst.
Jo, Craig, jag har en vän-
- som vill in i showbusiness.
Du behöver inte göra något.
Bara ge henne några råd.
Men om du kan göra något, vore det bra.
Hon är jättesnygg.
Du vet att jag inte är en sån producent, va?
Men hon behöver inte veta det.
Och Patty behöver inte heller veta det här.
Jag har inte varit någon ängel, Craig, men jag tror nog att du vet det...
...med tanke på all tid ni två har spenderat tillsammans.
Jag har lärt mig den hårda vägen att vara mycket försiktig.
Håll de souvenirer som kan få igång henne utom synhåll.
Vadå "souvenirer"?
Ja, du vet, tändstickor, cocktailvispar, foton.
Saker att titta på-
- och se att den där Bill Loud var mer-
- än bara en packåsna som slavade för andras chans till självförverkligande.
Jag antar att varje man förtjänar ett gömställe.
De har fått rätt på det i Europa.
En man är en man, och familjen är helig.
Men en man i din situation, med ditt äktenskap...
...du förstår nog det mer än någon.
Jag är ju den fyrkantige i ditt tv-program.
Kanske jag har mer på gång än du tror.
Sally är som en syster för mig.
- Ja. - En dålig syster.
Visst blir hon bra på bild, Craig?
- Tycker du inte? - Åh, Billy, det där?
- Väldigt fint. - Tack.
Vet du vad jag säger att hennes problem är? Hon är för lik Brigitte Bardot.
Ja. Jag ser det.
Gör din grej, du vet...
- Åh, Billy. - Kom igen. Gör det.
Okej.
Och jag, av alla kvinnor den mest modfällda och olyckliga-
- som sög honungen ur hans välljud-
- ser nu hans ädla, mäktiga förnuft-
- som ett sprucket klockspel, som...
Ja.
Jag vet inte vad det är, men det är bra.
Det är Ofelia.
- Fint. - Tack.
Shakespeare.
Så vad tycker du, Craig?
Jag tror att jag vet någon som kan vara intresserad av de här.
Självklart vet han inte om kameran där.
Min bror är så blyg.
- Åh, ja. - En applåd för Lance Loud.
- Heja Lance! - Jag gillade det.
Mamma.
- Säg att du inte tänker gnälla. - Du sa att vi kunde prata om det.
- Efter bara 10 dagar, Delilah? - Tio dagar i Taos är en evighet.
Mrs Loud, mamma sa att jag kan ta bussen om Delilah är med.
- Hallå? - Vem är det, gumman?
Hej. Mr Gilbert.
Pappa sa att vi kan åka när vi vill, om vi ringer.
Han skulle ha middag redo. Mamma.
- Okej. Ta bussen imorgon. - Ja!
Äntligen en vuxen att prata med.
- Hur är resan? - Bra.
Jag hoppades att du skulle dyka upp här imorgon.
- Varför? - Jag känner mig väl sensuell, antar jag.
Lyssna, det här är mycket svårt för mig att diskutera.
Jag har varit tveksam om jag skulle ringa, eller inte.
Men som en vän, kände jag att jag borde.
Vad är det? Vad är det som är fel?
Jag träffade Bill innan jag åkte-
- och han tog med mig till Malibu för att träffa en vän.
Vem då? Andy Platt?
Nej, nej, inte Andy Platt. Hon hette Sally.
Och hon gav mig ett stort foto.
Och ett band där hon sjunger "Sound of Music".
Jag kan flyga till Santa Barbara imorgon-
- och du kan möta mig där, så pratar vi igenom saker.
Jag förstår vad du känner.
Jag är fortfarande sargad, av min egen situation.
- Patty. - Vi spelar in imorgon.
Jag är producent. Jag kan ändra schemat.
Nej.
Om Sjungande Sally ser mig på TV-
- ska hon se mig här på den här vackra platsen.
Den långa vägen hem
Ärligt, hör jag fler dragspel-
- spyr jag över det här bordet, faktiskt.
Jag menar det. Kan du inte be din far om mer pengar?
Jag börjar bli uttråkad här.
I Paris. Vem visste att det gick?
Jag saknar faktiskt Santa Barbara.
I Santa Barbara fortsätter brandmän bekämpa en brand-
- som började ovanför Mountain Drive.
Ett hem är förstört, många fler hotas.
Polis och brandmän evakuerar de boende...
Åh, mamma, det brinner här.
Jag är ensam. Vad ska jag göra?
- Ge mig din pappa. - Han är inte här.
- Han dök inte upp. - Vad?
Han ringde och sa att han var borta, han sa inte var.
Den jäveln. Ni måste bort därifrån!
- Polisen är här. - Jag är 10 timmar bort.
Jag tror polisen är här för oss.
Gå, gå. För Guds skull, gå.
Mamma!
Grant.
- Åh, mina barn. - Mamma.
- Delilah. - Hela kullen brann.
Jag var så orolig.
- Vi är okej. - Det är okej, jag mår bra. Det är okej.
- Åh, Gud. - Mamma, Lance kommer hem.
Va? Mina barn kommer hem.
Ett verkligt UFO.
Jösses.
Vem är det här? Vad gör du här?
Hej. Du är jättefin.
- Jag hittade de här. - Gud.
Jag tänkte du gillade dem. Släng...
Du kan ha dem på en konsert-
- bara för att verkligen väcka upp Santa Barbara.
Pappa är hemma.
Det är vandringsmannen.
- Hej, pappa. - Min världsresenär.
Hej.
Hur är det? Du ser bra ut.
Vänta. Jag har en present.
- Åh, tack, Lance. - Jag glömde inte dig.
Det var en snygg slips, Lance.
- Gillar du den? - Javisst. Ja.
- Den har många färger. - Tack.
Det är till du.
Vad är det, kemosabe?
Skyffelkuggar för tre hundra tusen dollar.
Det är mer än värt helgen i helveteshålan Fresno.
Tycker du inte det?
Det var säkert ett helvete, Bill.
Säg mig, är inte det fiesta idag? Vem vill gå på paraden? Patty?
Jag ska handla lite åt Helen Harrison.
Hennes hus brann ju ner.
- Åh, ja, jag hörde om branden. - Ja, jag dog nästan.
Dog du nästan? Oj. Det är ju hemskt, Big D.
När jag kom hit var uteplatsen täckt av aska.
Är det därför poolen är så grön?
Nej, det är alger.
Poolskötaren lämnade en lapp. Han kom inte in.
Du låste tydligen till uteplatsen när du åkte till... Fresno.
Vad det verkar, var det ganska länge sedan.
Men jag hann hem till fiestan.
Ska jag göra hamburgare-
- till buffén på El Paseo ikväll?
Varför inte?
Gör lite burgare till buffén.
Filmteamet vill nog gärna få en tagning av det.
Vet ni vad den sorgliga sanningen är?
Barnen älskar sin pappa. Även Lance, tro det eller ej.
Men någonstans förlorade han kopplingen till verkligheten.
Till mig, till dem och till sitt hem.
Och jag har äntligen gett upp om att få tillbaka honom.
Är du hungrig?
Oj, menyn har inte ändrats.
Så du har varit här förut.
Faktiskt så...
Jag raggade upp en man i den där baren.
Verkligen?
Det gör mig förvånad.
- Vad, att jag kunde göra något sådant? - Nej, att du berättar det.
När jag ertappade Bill med att ränna runt...
...tjatade han om ett öppet äktenskap.
Jag antar att jag redan befann mig i det...
...jag visste bara inte om det.
Men han uppmuntrade mig faktiskt att delta i det.
Jag gav det ett försök. Det var inget för mig.
Och sedan gav jag honom ett ultimatum.
Jag tror att män hanterar åldrandet annorlunda än kvinnor.
Alan, Alan, Alan. Redo? Då så.
- Oj. - Nej, nej, vänta.
Bryt, och filma igen. Nu så.
Redo? Är du redo, Alan? Alan?
Lance, ser du det här? Var är Patty? Hon älskar det här.
Där är hon.
Hon vinner verkligen inga poäng för elegans, eller hur?
Jag hade kunnat bli glad att hon inte är en skönhetsmiss.
Men det gör bara det hela lite värre.
Gjorde jag fel? Genom att visa dig det?
Nej, jag...
Jag har alltid sett åt det andra hållet.
Det är dags att jag ser dem i ögonen.
Tja, det finns mer att berätta om du är redo att höra det.
Jag skulle verkligen vilja höra bandet, där hon sjunger.
Nej, det skulle du inte.
Jag behöver skratta.
Okej då.
Det är uppe i mitt rum. Jag hämtar det.
Vänta, jag följer med dig.
- Gör du? - Ja, varför inte?
Jag är van att höja ögonbrynen på folk här.
Okej då.
Tycker du... Har du läst det senaste?
Du läste inte det, eller hur?
Kay, jag insisterar, sätt dig här.
Fiestan
Viva la Fiesta, Patricia.
DAG 701/2 RULLE 1269
Hur ska jag säga det, Kay-
- men jag har avundats din man från stunden då vi träffades.
Stackars din fru.
- Hon är alltid arg på mig, Kay. - Jag kan inte förstå varför.
Jag är i en farlig ålder.
Fjorton är alltid svårt.
- Får du med det här? - Otroligt.
Jag hoppas Jerry känner sig bättre.
Höger, bered dig på att skita i byxorna.
Vad fan tror han att han gör?
- Något att äta? Blodiga? - Biffar. Ja.
- Fortsätt komma. Tack, señor. - Mary.
Hej, sötnos, jag höll stolen bara för din skull.
Här, använd den här.
Åh, där är du ju. Vad är den bra för?
- Hennes telefonnummer. - Då var det dags igen.
Titta vem som är här. Cecil B. DeMille.
- Välkommen till fiestan, mr DeMille. - Viva la Fiesta, Bill.
- Viva la Fiesta. - Craig, du kan inte vara med här.
Bara filma utanför.
Patty och jag snackade. Hon vill ha mig här.
- Varför? - Som moraliskt stöd.
Sätt den där på din axel, och filma.
Var har ni två varit?
- Vi tog en drink. - En drink?
Faktiskt så är jag ganska lycklig just nu.
Bubblar du av skratt, Patty?
För att livet med dig är en sorglig komedi.
Vadå?
Jag är bara ledsen-
- att alla måste gå igenom den här löjliga, clownaktiga cirkusen.
Jag minns faktiskt när du var rolig, Patricia.
Du var den första på dansgolvet, och den sista att lämna festen.
Jag tror du blandar ihop mig med nån annan, Bill.
Det var du tills du blev så här.
Vad blev jag, Bill?
Någon som lever för att trycka ner mig, och ta ner mig.
Det verkar jag inte vara särskilt bra på.
Du är duktig på det idag, det är ett som är säkert.
I själva verket tror jag att jag ska sitta nån annanstans.
Ja, ska du inte göra det?
Hon är nog där borta.
Du slipper snoka i min garderob och öppna mina lådor.
Ge mig elektriska stolen för att jag vill ha kul-
- som idag, därför att jag är gift med en trist typ.
- Vad säger du om det, Patty? - Du är full av skit.
Jag tycker att du är en patetisk idiot.
Sorglig, skrattretande, idiotisk och obegriplig.
- Vad mer? - Schizofren, sadomasochistisk...
Ge mig en penna. Jag vill skriva ner det, Patty.
Det här är viktiga saker.
Glöm inte att du är en jävla skitstövel!
Det var det. Klart. Vi går nu.
Javisst. Vad sa du? Schizofren?
Vet du hur man stavar det?
Alan, vad gör du?
Tekniska problem, Craig.
- Okej, ta den andra kameran. - Filmen är slut.
Det är skitsnack.
Gå tillbaka.
Det här är vad vi har väntat på. Det bästa händer just nu.
Susan och jag har skapat förtroende, inför familjen.
Förstår du det?
Vi bryr oss om vad som händer dem.
De ska inte förstöras av din film.
De förstör sig själva.
De har förstört sig, långt innan vi kom hit.
- De skäms visst inte för det. - De glömde att vi var där.
Precis. Det är ju därför vi är här.
Vi lyckas äntligen, och du förstör alltihop.
Vad tror du? Att jag inte bryr mig om dem?
Det gör jag. Jag bryr mig om dem alla.
Men det finns något mycket större här som du inte ens förstår.
Bara för dig, Craig.
Vet du vad jag tycker, Alan?
Du såg något där som skrämde dig.
Vore jag du, Susan, skulle jag bli orolig.
Nu räcker det.
- Hörni! - Din jävel!
- Gick det bra? - Grattis, Tommy.
Du har fått chefens jobb. Ta kameran, och gå in igen.
Vad gör du? Det är min utrustning.
- Okej, ring polisen. Ring dem. - Jaså, Craig?
Ska vi berätta om din dokumentärfilmarteknik?
Hur du överskrider alla acceptabla gränser?
Behöver ni hjälp, mrs Loud?
Ja, min man bad mig hämta något han glömt.
- Hallå. - Jag gör det. Lämnar honom.
Och jag vill göra det inför kameran.
Det är väl vad du också vill, trots allt, Craig?
Patty, jag skulle aldrig be dig göra det.
Men inte när jag berättar för barnen. Jag behöver göra det ensam.
Och inför min bror också. Inga kameror.
Men Bill, du kan filma det.
När jag ber honom dra åt helvete, och aldrig komma tillbaka.
Jag vill att kvinnor i Amerika ska se det.
Det är vad jag vill att hans bimbos får se.
Patty, vi behöver ses och prata om det här.
Inte du.
Bara jag, Bill, Alan och Susan. Ingen annan.
Okej, som du vill.
Det svåraste som jag kan tänka mig är-
- att göra dem besvikna, de jag älskar mest-
- i hela världen.
Och jag är på väg att göra det.
Skiljas? Vi kan inte skiljas. Vi är den amerikanska familjen.
Jag åker till Glendale-
- och pratar med morbror Tom och moster Yvonne först.
Och jag berättar för pappa imorgon kväll-
- när han kommer hem.
- Det blir bra, raring. - Det är okej, Michele.
Mamma.
Där, och den stora där.
Vad i helvete?
Tom?
Alan, vad gör du?
Jag laddar magasinet.
Varför? Vi ska inte filma det som sker.
Craig sa att du hade godkänt det.
Är Craig här?
- Du är otrolig. - Okej, jag vet att du är upprörd...
...men vi tar en drink och pratar. Här.
- Du lovade. - Bara låt mig förklara.
- Inte filma här, sa jag. - Okej, bara lyssna, snälla.
Nej, du ska lyssna!
Det är exakt vad jag vill göra. Jag vill höra dig säga det, med egna ord-
- till dem som inte kommer att avbryta, säga emot-
- tysta dig, eller gå utan att ha lyssnat.
För att det är precis vad Bill kommer att göra-
- när du ber honom dra.
Då får ingen veta om alla år av lögner-
- förödmjukelser och svek som förde dig till detta.
Vad hände med alla fina ord-
- om gränsen för privatlivet?
Den måste överträdas. Och det precis nu.
Så att filmen gör ett känslomässigt intryck.
Gå och gör en jäkla Lassie-film då!
Detta är verkligt lidande, Craig.
Du borde ha sett barnen igår.
Ja. Jag borde ha sett dina barn.
Hela världen borde ha sett dem.
Och utan det, och utan detta-
- vet jag inte om det här är värt att visa.
- Det är okej. - Verkligen?
För Alan och Susan och Tommy-
- som jobbat dygnet runt i Gud vet hur många månader?
Eller alla de i New York som du inte vet om-
- som sållat bland fler filmer än som har filmats om andra världskriget?
Eller de miljoner som bolaget betalat för att de tror på dig?
Inte mig, dig.
Dig och din berättelse, och din förmåga att uttrycka den.
Dina söner, som tror att filmen kan ändra deras liv?
Och de har nog rätt.
Och alla kvinnor.
Alla kvinnor där ute-
- som är i the samma sits som du är i nu-
- men de är ensamma, vilsna och rädda-
- vet inte vad de ska göra, och du kan visa dem.
Men du har rätt. Låt oss inte visa det här.
Okej.
Men hör på mig.
Som jag sa förut, inte du! Bara Susan och Alan.
När Bill reste bort...
...blev jag kvar hemma med mina värsta farhågor.
Obesvarade telefonsamtal, han la på luren mitt i natten...
Allt gjorde mig så paranoid.
Den lyckliga illusionen om trohet-
- som måste tro på att allt kommer att bli bra...
...dog den natt jag såg mapparna.
Livet fortsätter inte så som man planerade det.
När man vägrar att acceptera det...
...blir man bara till en person som ingen kan älska.
Jag har gjort misstag. Många.
Om Bill inte levde upp till sanningen-
- kunde han väl leva upp till fasaden.
Hur tog barnen allt det här?
Hårt.
Du vet vem som tog det hårdast, eller hur?
Lance?
Han är den han förstod sig på minst.
Du.
Jag bryter här.
Är du okej? Jag vet att det inte var lätt.
Kom här.
Jag tycker faktiskt att det var min bästa scen.
Patty, jag vet att du är upprörd.
Men efter ikväll är det svåra över.
Det får vi allt se.
Okej, vi sticker. Kom.
Kom nu, vi måste till huset före Bill.
Kom då.
Barbara, det är Patty.
Det här är mycket viktigt.
Säg åt Bill att han inte ska åka hem ikväll.
Jag har ändrat mig om något, och vill inte att han ska komma hem.
- Din mamma kommer. - Grant, får jag prata med dig?
Ursäkta oss.
Jag vill att du berättar det för pappa.
- Vadå? - Jag vet.
Hur kan du be mig göra det, mamma?
Barbara kanske hann säga till honom, då behöver du inte säga nåt.
- Om inte, så... - Vad ska jag säga till honom?
Sanningen. Säg att jag vill att han flyttar, och att jag...
Jag vill inte förnedra honom framför kameran.
Du gör din pappa en tjänst som han aldrig glömmer.
Min stora son har transporterat betong.
- Ja. - Stark som en oxe.
Har din mamma kört Mercedesen?
Grant?
Mercedesen. Ja. Ja.
- Har du pratat med din sekreterare idag? - Nej, det jag har inte. Varför?
Det var ingenting. Jag undrade bara hur allt gick på kontoret.
Jag tror inte att du har frågat det någonsin förut.
Det är nog för att du förtjänar ditt uppehälle.
Nu kan du förstå vad som krävs för att tjäna en slant eller två.
Jag undrar ibland om din mor jobbat-
- hade hon då uppskattat mig mer?
Hur är det med henne?
Mamma? Bra. Du känner ju mamma.
Det gör jag verkligen.
Det gör jag.
Den stora scenen
DAG 78 RULLE 1404
Det är den med propeller.
Nixon devalverade dollarn. Vet ni det?
Goda nyheter, väl?
Han meddelade det från Azorerna.
Vänta tills han får veta att han inte har råd att åka hem.
Det är upplyst som om det vore jul här.
Hur är det?
Är allt bra?
- Jag väntade mig inte att få se dig. - Varför inte?
Kom igen, Bill. Vi vet det båda två.
- Vet vad? - Berättade du inte det för honom?
Ringde inte Barbara?
Jag talade inte med henne.
- Sa inte Grant något? - Grant? Om vad?
- Big D. - Hej, pappa.
Så kul att se dig.
Någon är åtminstone glad att se mig komma hem.
Vad är det här om Barbara? Vad har...
- Bill, vet du inte? - Vad?
Driv inte med mig, Bill.
Vad fan pratar du om?
Du vet inte det finns ett problem?
Nej. Vad är ditt problem?
Vad...
Ja, det här är ju toppen.
Låt oss inte spilla blod här.
Jag har varit hos en advokat. Det här är hans kort.
Du kan ringa honom imorgon.
Jag vill att du ska flytta ut. Ikväll. Nu.
Bara vänd dig om, och försvinn.
Jaså, verkligen?
Vi är färdiga med varandra, Bill. Äktenskapet är över.
- Bara så där? - Bara så där.
- 22 år, bara så där. - Bara så där.
Ja...
...det är väl juste.
Jag tänkte väl det.
Ja, jag tycker att...
...det är lite...
Det är lite kortsynt från din sida.
- Tycker du, Bill? - Ja, det gör jag.
Du valde åtminstone inte den dyraste.
Han är på sitt kontor imorgon, och väntar sig ett samtal från dig.
Jag har varit på banken, och tagit kopior av våra skattedokument.
Okej.
Och barnen har ryckt upp sig, eller hur?
Alla förstår problemet, och att det bara är mellan oss.
Jag antar att jag inte behöver packa upp?
Hej på er.
- Hur är det här, Big D? - Inte så bra, pappa.
Inte för någon av oss.
Du råkar inte veta numret till Lemon Tree?
De har redan ett rum till dig.
Så praktiskt.
Jag måste gå, pappa.
- Hör av dig nu. - Ja.
- Gumman. - Ja?
Alla kommer att få det bra.
Hej då, pappa.
Patty...
...om Glen Bernson ringer mig...
...se till att han ringer mig på Lemon Tree.
Vi har en stor order i Dayton, och Merriwether...
Du minns honom.
Han ska försöka sälja Bernson samma jäkla grej...
...och det får inte ske.
Verkligen inte.
MODERNA MUSÉET
New York 1 år senare
- Ja, han är där inne. - En till.
- Lance? - Lance.
- Ett ögonblick. - Får jag ta en bild?
- Tack. - En till, snälla.
Oj. Det är visst redan en succé.
Välkomna till kvällens premiärvisning.
Välkommen, producenten och skaparen av "En amerikansk familj".
En amerikansk familj
Den prisbelönta filmskaparen Craig Gilbert.
Pat borta, Bill leker
Tack, och välkomna att se avsnitt ett.
Cameron, titta här.
Det vore slarvigt att inte tacka familjen.
- Ser du? - Deras mod inspirerar mig...
TÄNK OM HAN VAR DIN SON?
...och deras tillit ödmjukar mig.
Så utan vidare-
- damer och herrar, "En amerikansk familj".
En amerikansk familj
Fem, fyra, tre...
Det är ännu en nyårsafton för familjen Loud.
Men i år kommer den att vara mycket annorlunda.
För första gången lever Pat och hennes man Bill-
- åtskilda, efter 20 års äktenskap.
"Patty Loud ser bara spriten som utväg ut ur ett falskt äktenskap."
- Snälla, Lance. - Vänta, lyssna på detta.
"Lance utstrålar en igelaktig homosexualitet-
- med glädjen hos en grotesk, Goya-lik emotionell dvärg."
Vad för något? Nej, nej. Åh, Gud.
Åh, Gud, vad har jag gjort? Jag vill aldrig se den mannen igen.
Mamma, jag kommer hem.
Och vi ska titta på programmet när det sänds-
- tillsammans, allihop, som en familj.
De är en amerikansk familj-
- som familjen bredvid, på ytan.
Tio miljoner tittare, varje vecka-
- ser den mest populära, mest sedda serien-
- som utbildnings-tv någonsin har tacklat.
De 10 miljonerna har hört familjen Loud säga saker-
- som många inte skulle säga till älskare eller skatterevisorer.
Du är en patetisk idiot.
Kan vi inte diskutera detta senare?
Du vet inte att det finns ett problem?
Nej. Vad är ditt problem?
Jag har varit hos en advokat. Det här är hans kort.
Du kan ringa honom imorgon.
Jag vill att du flyttar.
Västkustskt, borgerligt, allamerikanskt fritt fall.
Det finns en enorm mängd fel med den här familjen.
Och mycket lite rätt.
Jag ser dem som en sann amerikansk tragedi.
Men de har ett barn som inte har artat sig väl.
Vad de inte insåg-
- var att folk inte skulle se på det som en konstform-
- och att de skulle börja kritisera dem.
Människor dissekerade familjen för att ifrågasätta.
Inte bara en familj, utan den amerikanska familjen.
... fadersrollen som var mer av en kompis.
Har ni sett Lance Loud och hans utstyrsel?
Finns det verkligen ingen skamkänsla?
Det är så... Det är chockerande.
Och jag vill inte att någon ser på Amerika-
- och tror att det här representerar vår kultur.
MISSFOSTER
Sensationslystnad var målet, från början.
Det är ännu mer komplicerat.
Han ville skapa en lyckad tv-serie-
- men hade även ett personligt uppdrag.
Förklarar det vad som gick fel?
Craig sökte inte efter den perfekta familjen.
Han sökte familjen som var perfekt för hans agenda.
- Vill någon ha pizza? Pizza? - Åh, Gud, jag vågar inte svara.
- Hallå? - Har du läst det här, Patty?
- Det är pappa. - Lyssna.
"Fadern, helt utan kontakt med någon värld-
- förutom den falska han bebor, söker kontakt..."
Ska vi be pappa äta pizza med oss?
Vi är ett kulturfenomen, och den mest föraktade familjen i Amerika.
Alltför glamoröst att hantera.
- Faktiskt. Ärligt. - Jag vill inte vara föraktad.
Då måste vi väl slå tillbaka.
Eller hur, raring?
Louds planerar TV-krig
Louds svarar sina kritiker
Dick Cavett Show!
Vi är med här, och i många liknande program-
- därför att vi vill att folk ska veta att vi inte är monster eller idioter.
Vi är ganska anständiga människor-
- som inte förstod vad vi gav oss in på.
Vi har förlorat vår värdighet, och förödmjukats som en följd av det.
Vår heder är ifrågasatt.
Jag blir defensiv, så som Craig tog upp.
Folk har en mycket annorlunda bild av sig själva-
- än andra har av dem.
Vi blir mest förskräckta över det hos oss själva som vi är rädda för.
När jag såg rubriken: "Årets homofil, 1971" -
- var jag verkligen förtvivlad ett tag.
Men jag visste hur jag skulle komma att framstå.
De har liksom kategoriserat oss.
En sak är att man blir tvingad till-
- en reaktion inför kameran.
Man försöker komma med ett platonskt beslut-
- när kameran filmar.
Men å andra sidan-
- skulle alla i nöjesbranchen kalla er naiva-
- om ni trodde er kunna vara med i tv-
- utan att bli redigerade.
Jag ser inget fel med att vara naiv.
Jag ser något väldigt fel med att vara förfinad.
Enda amerikanska familjen som gjort detta.
Tack för att ni kom hit och var så frispråkiga och tillgängliga.
Och vi tittar på er imorgon kväll.
Till familjen Loud, och vår 14:e minut av berömmelse.
Okej. Bra jobbat, allihop.
Låt oss njuta av vår sista minut.
Ja!
Bill anlitade en agent för sina många personliga framträdanden.
Han gifte om sig 1976, men skilde sig senare.
Pat var med i många kvinnotidningar, och blev en litterär agent.
Hon återvände till TV för att främja sin väl mottagna självbiografi.
Kevins och Grants garageband fick flera stora spelningar i TV.
Kevin blev en entreprenör-
- och Grant blev marknadsföringschef för "Jeopardy".
Delilah var med i "The Dating Game".
Hon är nu PR-chef.
Lance blev sångare i punkbandet The Mumps.
Han skrev senare för Andy Warhols tidning "Interview".
Michele blev modedesigner.
Hon flyttade in hos Lance och skötte om honom efter att han fått HIV.
Alan och Susan Raymond blev Oscars-vinnande dokumentärfilmare.
Även om han uppfann dokusåpan-
- blev "En amerikansk familj" Craig Gilberts sista film.
Lance bad paret Raymond att filma hans sista dagar.
Han dog vid 50 års ålder, 2001.
Lances sista önskan var att hans föräldrar skulle återförenas.
Idag bor de tillsammans i Los Angeles.
"Familjen är evig. Man ser det på öronens form-
- eller initialer som karvats in i träd.
Skilsmässa, eller TV, förstör inte det.
Vi finns kvar. Stolta." 1997, Lance Loud